- Pääseekö sillalle? - Kyllä.
Huomenta.
Lentokone 170 asteessa!
Hälytys!
Tietä!
Alas. Liikettä.
Tietä!
Varo!
Varokaa siellä!
- Torni on suljettu. - Ykkönen täyteen!
60 metriin.
Kone tuli vasemmalta pilviaukosta. Tyyppi tuntematon.
Niille lentäjille pitää nostaa hattua.
He istuvat yksin myllyissään -
ja käyvät heti päälle.
Pommit voisi tiputtaa mihin vain. Kuka näkisi?
Rakastava Jumala?
Herra näkee kaiken.
Kävi tuuri, ettei se huomannut meitä.
Vai olikohan se lokki?
Vaikea sanoa, kun ne tulevat auringosta.
Vai mitä, Dufte?
Noustaan viiden minuutin kuluttua.
Niin voi käydä kenelle vain.
Valmiina puhaltamaan.
Päivät seuraavat hitaasti toisiaan. Vuorossa ja vapaalla.
Mitään ei koskaan tapahdu.
Vain eräs ääni kiinnostaa aina vain enemmän.
Radiosanomien hiljainen piipitys.
Vasta dekooderilla -
kirjainten sekamelska muuttuu viestiksi.
Onko viesti meille?
No?
Ei mitään.
Ei mitään meille.
Merikartalla kurssimme poukkoilee säännöttömästi -
sinne tänne kuin tuumastukki.
Rutiini ei muutu.
Päivästä toiseen samat toimet.
Aina vain sama vahti- ja vapaavuorojen vaihtelu.
Hiki, öljy, pilssi ja märät vaatteet haisevat.
Huomenta, ylikonemies.
Aamu on hyvä.
20 minuuttia vaille, yliluutnantti.
Ei liian paksuja.
Kahvia.
Vähän ennen puoltayötä. Ensimmäinen vahti valmistautuu.
Silmien totuttamiseksi yön pimeään -
komentokeskuksessa palaa punavalo.
- Varovasti! - Helvetti sentään!
- Kahvia on joka paikassa. - Vaikeita aikoja, vai?
Anna taas se pyyhe.
Ukko on outo mies.
Hän lukee taas kirjeitään.
Mitä kirjeitä?
Rakkauskirjeitä.
Hän on kuulemma kihlannut jonkun natsitypykän.
Lentäjän lesken.
Natsitypykän?
Ne naivat kuulemma upeasti.
Miten niin?
Heille opetetaan erityistekniikoita.
Mitä?
He kirjoittavat liitutaululle "Otto" pyllyyn työnnetyllä liidulla.
Ihan tosi. Se tekee heistä notkeita.
- Huomenta, miehet. - Huomenta, yliluutnantti.
Merta. Ei mitään muuta kuin merta.
Vihollista ei näy.
Vain likaisia niskoja, repaleisia paitoja, hikisiä peitteitä -
ja ennen kaikkea surkeat kasvomme.
Paskasumu.
Paskakosteus.
Paskapartiointi.
Kotona ei kukaan tiedä, missä olemme.
Ei postia, ei yhteyttä, ei mitään.
Jos meidät upotetaan, tieto saadaan kuukausien päästä.
Oletteko naimisissa, Kriechbaum?
Komeita poikia.
Viides on työn alla.
Tekeekö raitis ilma hyvää, Johann?
Ei.
Outoa porukkaa konehuoneen väki.
Ruumiin puhdistus, viisi kirjainta.
Kylpy.
Kiitos.
Sisäinen mieltymys toiseen, seitsemän kirjainta.
Rakkaus.
Aivan.
Henkiset kyvyt surkastuvat täällä.
Sanoma, kapteeni.
Hetkinen.
Viisi, kuusi, seitsemän, kahdeksan.
Uusi kurssiko?
Odottakaa.
Saanko nähdä viestin?
Saattue ruudussa AK2246. Kurssi 060 astetta.
Nopeus 8 solmua, U-37.
U-37 on Martinin vene. Se seuraa vihollissaattuetta.
Se on liian kaukana. Emme ehdi sinne.
Helvetti sentään! Milloin meidän käskymme tulee?
No, Johann?
Kapteeni.
Mitä dieselit sanovat?
Dieselit ovat tyytyväisiä.
Tyytyväisiä ja kylläisiä.
Ylikonemestari on huolissaan polttoaineesta.
Hän on varovainen mies.
Mitä mieltä te olette?
Hän tietää asian laidan.
Nämä ovat kummia aikoja, Johann.
Varovaisille ei ole käyttöä.
Ne etsivät sankareita.
Eivätkä nirsoile.
Murtunutkin sankari kelpaa.
Kuten Thomsen.
Tai kuollut sankari.
Kelsch.
Hyvä merimies on myös varovainen merimies.
Eikös niin sanota palveluohjesäännöissä?
Dieseleihin te voitte luottaa.
Hyvä on, Johann.
Anteeksi.
Ulos vain ne sieltä!
Melkoisia pötkylöitä. Rehkikää. Lehdistö on paikalla!
Saanko kuvata? Tästä tulee hyvä.
Rasvataan vaseliinilla ja työnnetään takaisin daamiin.
Älkää antako minun häiritä. Saanko ottaa kuvan? Hyvä.
- Hyvä, hyvä. - Vauhtia!
Hyvältä näyttää.
Käännyttekö tänne?
Hyvä. Otetaan vielä toinen...
Kuka sen teki?
Kuka se oli?
Huonoin päivä lähdön jälkeen.
Vältämme puhumista toisillemme.
Kartamme toisiamme kuin tautisia.
Että on paska jojo!
Hyvä perse tytöllä kuitenkin oli. Täytyy olla tyytyväinen.
Muuta tässä ei tarvitakaan.
...pakokaasuluukut pitää putsata joka neljäs tunti.
Muistan yhden jutun Pariisista.
Onko se kiihottava? Kerro.
Neekerimies oli blondin seurassa kahvilassa.
Tyttö hinkkasi häntä pöydän alla.
Niillä ei ole mitään estoja Pariisissa.
Ei minullakaan.
Mies alkoi huohottaa ja pyöritti silmiään.
Katsoin pöydän alle.
Näin, kun häneltä lensi mällit.
Suoraan kengilleni.
Ei sentään kahviisi.
- Punkkani on yhä lämmin. - Päästäisivät nopeammin.
- Paska vahti. - Tulevat aina myöhässä.
Katso, mihin astut.
Mikään ei toimi enää.
Laahaamme tyhjyydessä.
Lamauttava hiljaisuus vallitsee.
Yksi ainoa huussi paatissa!
Mistä raamatuntutkija tulee?
Kötzschenbrodasta.
On varmaan mukavaa seutua.
Syövät jälkeiset ja nakkaavat vauvat roskikseen.
No, ystävä...
Mitä Herra kirjoitteleepi?
Tuki suusi.
- Ai niinkö? Minä suljen sinun! - Anna minun olla!
En kestä hänen paasaustaan.
Jos hänestä riippuisi, ryömisimme polvilla rukoilemassa.
Kuule.
Onko sinulla karvoja nenässä?
- Miten niin? - Minulla on karvoja perseessä.
Voimme sitoa ne yhteen.
Francoise, rakkaani.
Tämä on 14. kirjeeni, etkä ole saanut vielä yhtäkään.
20. päivä merellä.
Nuutunut, sekava olotila.
Haistelen toisten pahoja hajuja ja haisen itse. Mieletöntä.
Hälytys!
Varjo oikealla puolella.
30 metriin.
Kuuluuko mitään?
Potkurin ääniä.
110 astetta.
Loittonee taaksemme.
Äänet heikkenevät.
Loittonee yhä.
No jaa.
Pysytään yhä sukelluksissa.
Suunta 120.
Yksinäinen, nopea alus.
Pimeässä emme saa tilaisuutta.
Kurssi 120.
"Siisti ulkoasu ja hygienia eivät ole vain ulkonaisia seikkoja."
"Ne heijastavat vilpitöntä ja puhdasta sisintä" -
"ja vaikuttavat siten ympäristöön."
"Upseeri viestii olemuksellaan ja ulkoasullaan vaatimattomuuttaan."
"Näin ei aina ole ollut. Vanhoina aikoina..."
Mukavaa, eikö?
Ei postia, ei puhelinta.
Hyvin ilmastoitu alus.
Kaunis puuvuoraus.
Ilmaiset sapuskat.
Täällä on hyvä olla.
Kuin hevosen jätöksillä.
Niilläkin on mukava.
Huollosta ei tarvitse murehtia.
Ja lemutakin ne saavat.
Erityinen sukellusvenekoktaili. Oletteko kateellisia?
Sammuta se!
Viimeisimmät viestit.
"Pakenemme lentokonetta. Yhteys poikki."
"Sukellus piiloon hävittäjää. Syvyyspommeja."
Britit eivät tee enää virheitä.
Tarkkailkaa dieselien kulutusta!
Tulkaa. Dieselit!
Varokaa!
Menen konehuoneeseen.
- Varokaa! Nyt mennään. - Mitä tapahtuu?
U-32 on löytänyt saattueen lähellä meitä.
Ehdimme sinne 10 tunnissa.
Kuulkaa.
Suuntaamme U-32:n löytämää saattuetta kohti.
Kohtaamisajaksi arvioidaan kello 18. Loppu.
Päästään eroon näistä, niin tulee tilaa.
Yli 30 rahtialusta!
Berthold ei hyökkää, ennen kuin muut ehtivät sinne.
Minusta ei ole sukellusvenettä kauniimpaa.
Tai purjelaivoja. Purjealuksen linjat ovat kauniit.
Olen purjehtinut kolmimastoparkilla. Upea alus.
Rahtitilat yhtä isot kuin kirkko!
Nyt sitä palaa.
Typerys.
Kurja sää.
Kaada vielä.
Kaksi tuntia.
Miksei Bertholdista kuulu?
Ehkä hävittäjä on yllättänyt sen.
Ne ovat juonia tätä nykyä.
Niiden hävittäjät suojaavat etäältä.
Hienostunutta...
Emme pääse edes näköetäisyydelle niistä.
Tai meidät pakotetaan veden alle.
Jaa-a, ihmisten välillä ei vallitse enää rakkaus.
Helvetin sää!
Nyt niitä on vaikea huomata.
Meidän täytyy olla jo perillä. Miksei Berthold ota yhteyttä?
Miksei esikunnasta kuulu mitään?
Näkyvyys on nolla. Hyödytöntä.
Valmistautukaa sukeltamaan.
Sisään!
Sukellusvalmius. Venttiilit kiinni.
- 30 metriin. - Keula ylös 10.
Perä alas 5.
Keula 0.
Perä 0.
Miksi sukellamme?
- Kuuntelemme. - Mitä?
Huonolla säällä pinnan alla kuulee paremmin kuin pinnalla näkee.
Eikö kuulu mitään?
Eikö mitään?
Herra kapteeni.
Havainto suunnassa 060. Hyvin heikko.
Syvyyspommeja.
Ne jahtaavat jotakuta.
Mikä suunta nyt?
045 astetta, liikkuu oikeaan.
Loittonee.
Pintaan! 330 astetta.
Keula ylös 10, perä alas 5. Puolinopeutta eteen.
Merkintä lokikirjaan.
Säästä huolimatta päätin tavoitella saattuetta.
Kirottu paskasää!
- Miltä näyttää? - Hetki.
Olemme tässä, vihollinen oletettavasti täällä.
Alus suunnassa 040!
40 asteessa!
Näen.
Ei tuo ole rahtialus.
Helvetti, se on hävittäjä!
Se tulee kohti. Menkää sisälle.
Sukellus!
Näköputkisyvyyteen.
Keula alas 10.
Vakaimet nollassa.
Perä alas 5.
Ylös.
Taisteluasemiin.
Pois tieltä nyt!
Tietä!
Väistäkää.
Nopeammin!
Pitäkää vakaana!
Putket 1 - 4 valmiiksi.
Hän käy hävittäjän kimppuun. Kahelia tässä merenkäynnissä.
Putket 1 - 4 valmiina.
Pidetään syvyys!
Keula ylös 2, perä alas 2.
Äkkiä.
Edessä 0.
13,5 metriä.
Torpedoluukut auki.
Vastustajan nopeus 12.
Keula vasempaan. Sijainti 30.
Etäisyys 6 000.
Syvyys 2.
Torpedonopeus 40. Laukaistaan putket 1 ja 3.
- Hajoamiskulma 3 astetta. - Putket 1 ja 3.
Hajoamiskulma 3.
Putket 1 - 4 valmiita vedenalaiseen laukaisuun.
Kirottua.
Saatana.
Torpedoluukut kiinni! Syvälle!
Syvyyspommeja!
Sulakkeita tänne!
Varmistakaa venttiilit.
Komentokeskus kunnossa.
Keula kunnossa.
Ei pahoja vaurioita.
Ne huomasivat periskoopin.
Vaikea uskoa tuolla merenkäynnillä.
Syvyys on 60 metriä.
Koveneeko vai hiljeneekö?
Pysyy samana. Edessämme.
280 astetta.
280...
Etenee, suunta 295.
Jyrkästi vasempaan.
Ruori on vasempaan.
Suuntaan 000.
- Syvemmälle. - Keula alas 15, perä ylös 10.
Pumpatkaa 200 litraa eteen.
Molemmat koneet hiljaa eteen.
Nyt tämä käy psykologiseksi.